Ah muusa, laula minussa ja kerro minun kauttani tarina -
- Kilvoittelevasta soturista.
Kulkijasta, jota piinattiin vuosikausia...
Anna sen lekan heilua. Poika.
VOI VELJET, MISSÄ LIENET?
Sattuuko kukaan teistä olemaan seppä?
Tai muulla tavoin metallurgian alaa oppinut -
- Ennen kuin kova elämä ajoi teidät kulkemaan?
- Eikö teidän varaanne voi laskea? - Anteeksi, Everett.
Hyvä on. Jatkamme tuon suoalueen läpi...
Hetkinen! Kuka sinut valitsi tämän sakin johtajaksi?
Minä näet olen ainoa, joka osaa ajatella abstraktisti.
Mutta sen kuin äänestetään vain.
- Minä äänestän allekirjoittanutta. - Niin minäkin.
Selvä. Olen samaa mieltä teidän kanssanne.
- Pääsisimmekö kyytiin, vanhus? - Olkaa hyvät vain, pojat.
- Onko pappa töissä rautateillä? - Minä en tee töitä kenellekään.
- Totteletko jotain nimeä? - En tottele mitään nimeä.
Se voikin olla syy siihen, ettet ole päässyt ansiotyöhön.
Liike-elämässä näet...
Etsitte suuria rikkauksia, te kolme kahleissanne.
Te löydätte rikkauden, mutta ette sellaista, jota etsitte.
Ensin teidän pitää kulkea pitkä ja kuoppainen tie.
Sillä tiellä vaanii monta vaaraa.
Näette monta ihmeellistä asiaa.
Näette lehmän -
- Puuvillaladon katolla.
Ja monta ihmetystä herättävää asiaa.
En tiedä, miten pitkä matkanne on -
- Mutta älkää pelätkö esteitä tiellänne -
- Sillä kohtalo on määrännyt teille palkkion.
Vaikka määränpäätä ei näy ja sydämenne ovat raskaat -
- Teidän pitää jatkaa matkaanne pelastukseen asti.
Aarre on yhä siellä, uskokaa pois.
- Miten äijä sitten tiesi siitä? - En tiedä, Delmar.
Sokeat saivat hyvitykseksi tarkemmat muut aistit.
Heille voi jopa kehittyä paranormaaleja voimia.
Tulevaisuuteen näkeminen sopii siihen luokkaan.
Ei siis ole yllättävää, että olio, joka ei näe...
Äijä sanoi, että me ei saada aarretta esteiden takia.
Mitä sellainen vanha ukko tietää? Hautasin aarteen itse.
Jos serkullasi on vielä hevostila ja kengitysvarusteet -
- Pääsemme pian vapaiksi.
Pysähtykää siihen paikkaan!
- Oletteko te pankin miehiä? - Oletko Washin poika?
Olen, ja isä sanoi, että pankin miehet pitää ampua.
Me ei olla pankin miehiä.
Ammun kaikki kirjekuoria tuovat.
- Ei ole kirjekuoriakaan. - Nitistin väestönlaskijan.
Hyvä poika. Onko isäsi kotona?
Päiviä, Pete. Keitä kaverisi ovat?
Ilo tavata, herra Hogwallop. Nimi on Ulysses Everett McGill.
Ja minä olen Delmar O'Donnel.
Mitä kuuluu, Wash? Siitä on varmaan 12 tai 13 vuotta.
No, haluatte kaiketi eroon noista kahleista.
Vester-serkun tila ulosmitattiin, kun se hirtti itsensä toukokuussa.
Entä Ratliff-setä?
Pernarutto vei kaikki lypsävät. Muut ei lypsä.
Ja yksi poika kuoli sikotautiin.
Missä teidän Cora on?
Eipä tuota ole näkynyt.
Rouva Hogwallop H-Ä-E-P-Y-I.
- Lähti varmaan etsimään itseään. - Hyvin mahdollista.
Hyvä, että siitä päästiin. On kyllä ikävä sen sapuskoja.
- Tämä on kyllä maittavaa. - Niinkö luulet?
Teurastin tämän konin tiistaina. Se on jo alkanut härskiintyä.
Siihen loppui "Annapa pulla. Pappy O'Danielin Taikinatunti".
Tässä Pappy O'Daniel. Toivon. että nautitte vanhoista sävelistä.
Muistakaa. Kun rupeatte tekemään pullataikinaa -
- Käyttäkää raikasta vettä ja Pappy O'Daniel-jauhoja.
Minä taidan tästä käydä maate.
Tiedän, että olen hupsu, mutta löytyisikö serkulta hiusverkkoa?
Piirongin laatikossa on koko joukko. Ne olivat Hogwallopin rouvan.
Sen kuin otat. Minulle niillä ei ole käyttöä.
- No niin. Pojat! - Miten tukkani on?
Täällä viranomaiset. teidät on piirltetty!
Nyt olemme kiipelissä.
Tulkaa haukkaamaan raitista ilmaa ketkuilematta!
- Ette voi mltään! - Että onkin paha kiipeli.
- Mitä ihmettä? - Peten serkku antoi meidät ilmi.
Mitä helvettiä sinä sanot? Wash on sukua.
Valitan, Pete! Me ollaan sukua, mutta nyt on lama.
Pitää huolehtia omistaan.
Lyön sinut hengiltä, Juudas Iskariot Hogwallop! Senkin ryökäle!
- Hitto, että on paha kiipeli. - Piru sen periköön.
Isäkin sanoi, ettei Hogwallopiin ole luottamista.
Tulkaa vain, senkin kytät!
Jos ette tule itse, meidän täytyy savustaa teidät ulos!
- Hitto, että on paha kiipeli. - Sytyttäkää vain!
Emmekö voi neuvotella? Puhumalla huolet selviää. Inhoan tulta!
- Pelkuriroistot! - Meidän pitää säilyttää rintama.
Tulella ei saisi leikkiä, pojat!
- Antaa mennä vain! - Inhoan tulta!
Menkää helvettiin, kurjat kytänretkut!
Voi pyhät pieksut! Pois autolta! Se syttyy tuleen!
Suojaan! Se ei ole paukkumaissia!
Turvaan!
Kyytiin vain, pojat! Mä H-Ä-E-V-Y-N.
Vauhtia, pojat!
Mitä sinä täällä? Sinun pitäisi olla petissä.
Sä et mua määrää.
Siirappipyllyiset ja sensellaiset autovarkaat! Kiroan teidät!
Mene kotiisi ja tottele isää!
Mikä siinä on vikana?
Saan varaosan Bristolista parin viikon päästä. Tässä hiusvoide.
- Pari viikkoa on liian pitkä aika. - Se on lähin Ford-korjaamo.
Tämä ei käy. Haluan Dapper Dania.
- Minulla on vain FOPia. - Mutta kun en halua FOPia.
- Olen Dapper Dan -mies. - Siisti suusi, nuorimies.
Jos haluat Dapper Dania, tilaus saapuu parin viikon päästä.
Tämä paikka on kaksi viikkoa kaikkialta. Antaa olla.
Otan vain hiusverkot.
Ajatella, ettei siinä tuppukylässä ollut kunnon hiusvoidetta.
- Maistuuko taskurotta? - Hihna tulee parin viikon päästä.
Jokihan padotaan 21. päivänä. Tänään on 17. päivä.
Meillä on neljä päivää aikaa. Sen jälkeen aarre on järven pohjassa.
- Me ei ehditä jalkapelillä. - Ei niin.
- Taskurottaa? - Tällä taktikolla on suunnitelma.
Kuljetukseksi siis. En kyllä tiedä, miten tukkani pysyy järjestyksessä.
Mistä me saadaan auto?
Myymme tämän. Se tuo vain kipeitä muistoja Washista.
'Washington Bartholomew Hogwallopille rakkaalta Coralta."
- Amor fide... lis. - Se oli piirongin laatikossa.
Saamme siitä mukavan summan, jolla voimme ostaa automobiilin.
Olet näpsäkkä käsistäsi, Everett. Taskurottaa?
Surkea ryöväri! Varastit sukulaiseltani.
- Joka antoi meidät ilmi. - Et tiennyt sitä vielä silloin.
- Lainasin, kunnes tiesin. - Tuossa ei ole mitään järkeä.
Vain hölmö etsii järkeä ihmissydämen kammioista.
Mitä hittoa tuo loilotus on?
Se näyttää olevan jonkin sortin seurakunta.
Maistuuko taskurotta?
Ei kiitos, Delmar.
Taskurotan palanen ei tukahduta nälkääni vaan kasvattaa sitä.
Saat sen kokonaan. Me syötiin jo Peten kanssa yksi puoliksi.
Me satuttiin törmäämään kokonaiseen taskurottalaumaan.
Kovat ajat sekoittavat toisten päät. Kaikki etsivät vastauksia.
Mihin ihmeeseen se porskuttaa?
Johan on perhana. Delmar on pelastunut.
Pojat, olen löytänyt pelastuksen.
Saarnamies pesi kaikki syntini ja hairahdukseni pois.
Tästä lähtien kuljen kaitaa polkua, ja taivasosa on palkkioni.
Mitä sinä horiset? Meillä on suuret kalat koukussa.
Saarnamies sanoi, että syntini on pesty pois.
Myös se pikkukaupan ryöstö.
Sinähän sanoit, ettet tehnyt sitä.
Valehtelin. Sekin synti on nyt pesty pois.
Nyt kukaan ei voi syyttää minua mistään.
Tulkaa, pojat. Vesi tuntuu ihanalta.
Koira sai vainun!
- Saarnaaja päästi meidät synneistä. - Ei lain silmissä.
Sinulla on yhtä vähän älliä kuin Delmarilla.
- Mutta siellä oli todistajia. - Se ei auta.
Herra armahtaa, mutta Mississippin osavaltio ei.
Olisit tullut mukaan. Ei siitä olisi haittaakaan ollut.
Olisipahan päästy tuosta hiusvoiteen lemusta.
Olisin yhtynyt kahden tollon uskomuksiin? Ei kiitos.
Hiusvoiteeni tuoksuu hyvältä. Sen on tarkoituskin haista hyvältä.
Vai kaste! Olette yhtä tyhmiä kuin aasi. Teidät on annettu ristikseni.
Pysäytä. Otetaan tuo tumma poika kyytiin.
- Ajatteko Tishomingon kautta? - Joo, hyppää kyytiin.
Päiviä. Minä olen Everett, ja nuo kaksi tolloa ovat Pete ja Delmar.
Varo. Pete ei ole syönyt mitään 13 vuoteen -
- Paitsi taskurottaa ja ihraista koninlihaa.
Kiitos kyydistä. Nimeni on Tommy, Tommy Johnson.
Päiviä, Tommy. En ole nähnyt taloja lähimaillakaan.
Miten olet sattunut keskelle erämaata?
Olin tuossa risteyksessä keskiyöllä myymässä sieluni saatanalle.
Jopas sattui. Pete ja Delmar pelastettiin Jeesuksen lapsiksi.
- Minä olen ainoa sitoutumaton. - Tämä ei ole leikin asia.
- Mitä sait sielustasi, Tommy? - Opin soittamaan kitaraa.
- Siihenko vaihdoit ikuisen sielusi? - Sille ei ollut muutakaan käyttöä.
Olen aina miettinyt, miltä se saatana oikein näyttää.
On kaikenlaisia pikkupiruja -
- Mutta itse Saatana on punainen ja kulkee heinähanko kädessä.
Eikä ole. Se on valkoinen, yhtä valkoinen kuin te.
Sillä on tyhjä katse ja ontto ääni.
Sillä on mukanaan ilkeä rakki.
- Käskikö se mennä Tishomingoon? - Ei. Keksin sen itse.
Siellä on mies, joka maksaa, kun laulaa sen purkkiin.
Se maksaa ylimääräistä, jos soittaa oikein hyvin.
Vai Tishomingossa? Mitä hän maksaa?
No niin, olkaa sitten mukana juonessa, pojat.
Halloo! Kuka täällä määrää?
- Minä. Kukas sinä olet? - Jordan Rivers.
Tässä on Kosteat pohjanpojat Mississippin Cottoneliasta.
Lunastuksen lauluja syntien sovittamiseksi.
Maksatte kuulemma hyvin, jos laulamme purkkiin.
Se riippuu. Laulatteko neekerilauluja?
Mehän olemme neekereitä.
Paitsi säestysjä... siis kitaransoittajamme.
En nauhoita neekerilauluja. Haluan vanhan ajan musiikkia.
Väki ei ole vielä kyllästynyt siihen -
- Kun perustimme Pappy O'Danielin Taikinatunnin.
Kosteat pohjanpojat on myös perehtynyt vanhoihin viisuihin.
Olemme hupsuina niihin, vai mitä?
- Me ei oikeasti olla neekereitä. - Paitsi säestysjämme.
Nyt uskon, että myit sielusi saatanalle.
Se oli hiton hienoa laulua ja soittoa.
Tulkaahan rustaamaan nimet alle, niin saatte kukin kympin.
Selvä, mutta Mert ja Aloysius osaavat vain piirtää ruksin.
- Vain neljä meistä osaa kirjoittaa. - Hyvä on.
En halua olla mikään kantelija -
- Mutta tuolta saa kympin, jos laulaa sen purkkiin.
En ole tekemässä levyä, nuija. Tulin radiolähetykseen.
Kuvernööri Menelaus tekee Pappy O'Daniel -ohjelmaa.
Syökää hänen jauhojaan ja äänestäkää häntä.
Hän on aikojen paras kuvernööri.
- Missä tahansa. - Hän ajatteli laajemmin.
Eikö Pappy käy paiskaamassa kättä?
Minä sinulle paiskaamiset näytän. Älä opeta isääsi, läskimaha!
Tässä ei yksilöitä liehitellä. Tämä on joukkoviestintää.
- Radiolla on mahtava voima. - Jalka nousee, Juniori.
Onneksi äitisi kuoli synnytyksessä, ettei tarvinnut hävetä sinua.
- Meidän on parasta nukkua tässä. - Siellä ladossa haisee.
Sopii minulle, sillä pian me nukumme silkkilakanoissa untuvapatjoilla.
- Miljoona dollaria. - Ja kaksisataa tuhatta päälle.
- Viisisataa tuhatta kullekin. - Neljäsataa, Delmar.
Mitä sinä teet omalla osuudellasi, Pete?
Lähden länteen ja perustan hienon ravintolan.
Minä rupean hovimestariksi.
Toivotan kaikki rikkaat tervetulleiksi.
Menen joka päivä töihin rusetti kaulassa ja smokki päällä.
Henkilökunta sanoo: "Kyllä, herra. Ei, herra. Heti, Pete."
Ja saan syödä ilmaiseksi joka päivä.
Entä sinä, Delmar? Mitä sinä aiot tehdä omilla rahoillasi?
Käyn morjestamassa niitä Indianolan pankin ulosmittaajia.
Lyön rahat tiskiin ja ostan meidän sukutilan takaisin.
Mies ei ole mitään, jos sillä ei ole maata.
Entä sinä, Everett? Mitä meinasit silloin, kun varastit ne?
Ei minulla ollut suunnitelmia.
Se ei ole sinun kaltaistasi.
No niin. Pojat! Täällä viranomaiset taas. Tilanteenne on toivoton!
Hitto, ne löysivät auton.
Meillä ei ole aikaa eikä halua jahdata teitä enää!
Meidän täytyy häippästä.
Hiusvoide jäi autoon. Hiivin hakemaan sen.
Älä ole tyhmä, Everett. Meidän täytyy H-Ä-E-P-Y-Ä.
- Missä Tommy on? - Livisti. Pelkäsi kuollakseen.
Nyt mentiin.
Ollaan taas lähtöruudussa. Kukaan ei ota meitä törkyturpia kyytiin.
Pahin on viisastelija, joka ei osaa olla hiljaa.
Tuollainen arvostelu ei edes ole vastauksen arvoinen.
Voisin kuitenkin huomauttaa kielteisyydestäsi.
lhastele kukkia tai mieti, millainen toivon esimerkki Delmar on.
Juu, katso minua.
Voit sanoa sitä turhaksi optimismiksi tai typeryydeksi.
Totuus kuitenkin on, että meillä on kolme päivää, ennen kuin he...
...patoavat sen joen.
Viekö tämä tie ltta Benaan?
Itta Benaanko?
- Eikö se ole... - Jos jatkat tätä tietä...
Ei, kun minusta...
- Tätä tietä vain. - Ei, kun tuolla menee lehmipolku...
- Ei sittenkään... - Tulkaa kyytiin, kun siinä mietitte.
Onko Walter PPKteille pojille tuttu?
Me ei osata auttaa. Se ei kaiketi ole Mississippissä.
Ystävä, setelirahasi lentelevät ympäriinsä.
Tunge ne takaisin laukkuun.
Ette kai te ole rikollisia?
Hassua että kysyit, olin vielä eiliseen asti.
Mutta minut ja Pete siunattiin. Olen Delmar, ja tuo on Everett.
George Nelson, hauska tutustua.
Nappaapa ratista kiinni.
Anna se nakuttaja tänne.
Millä alalla olet, George?
Tulkaa hakemaan, läskiperseiset passipoliisin tolvanat!
Kukaan ei saa minua kiinni!
Olen kaikkia lakeja suurempi!
Olen kolme metriä pitkä enkä vieläkään ole täysikasvuinen!
Kantturoita! Vihaan niitä enemmän kuin koppalakkeja.
George, ei karjaa.
Tulkaa hakemaan, surkeapalkkaiset ketaleet!
Nyt lyödään ennätys! Kolme pankkia kahdessa tunnissa.
No niin, herrasväki. Kädet ylös ja housut alas!
George Nelson on tullut rosvoamaan ltta Benan!
- Aika väkkärä mieheksi. - Rahat pussiin! Mitäs mulkoilet?
Onko sinulla pakosuunnitelma?
Totta kai. Tällainen on suunnitelmani.
Tällaista ei ole ennen nähty. Kiitosta, herrasväki.
Muistakaa: Herra antaa, mutta George Nelson ottaa.
- Hae automobiili, Pete. - Tuo on "Siloposki" Nelson.
Kuka sen sanoi?
Kuka tyhmä, alhainen, herjaava perkele sen sanoi?
Nimi on George Nelson, onko selvä?
Rouva ei tarkoittanut mitään pahaa, George.
George Nelson, ei Siloposki.
Muistakaa se ja kertokaa kaikille!
Olen George Nelson, syntynyt rettelöimään!
- Eikö ollutkin hupaa, George? - Juu.
Kunpa en olisi Jeesuksen lapsi. Rosvoaisin pankkeja.
Ymmärrän kyllä, että siitä saa iloista mieltä kerrakseen.
- Se on ihan kivaa. - Mahtavaa!
Taidankin tästä lähteä.
Te pojat voitte saman tien pitää minun osuuteni rikkauksista.
Minne aiot mennä?
En tiedä. Mitä väliä sillä on?
Mikäköhän Georgea jurppii?
lhmiset, jotka etsivät seikkailuja, ovat kuulemma tuuliviirejä.
Yhtenä hetkenä taivaissa ja toisena syövereissä.
Hyvä ystävämme George taitaa olla kujakissa -
- Jonka omat mielialat viskovat suuntaan jos toiseen.
Ole huoleti, Delmar. Eiköhän George piristy taas.
Me varmaan vielä törmäämme George Nelsoniin.
Älä anna Pappynjymäyttää! Homer Stokes kuvernööriksi.
Pidetään osavaltio puhtaana! Äänestä Stokesia. Veli!
Hetkinen, panen levyn pyörimään.
Tässä on Ezzard-serkkuni veljentyttö Eudora Greenwoodista.
Hän esittää kipaleen serkkunsa Tom-Tomin kanssa. Nauttikaa!
Miten voin auttaa, herra French?
Miten saisin Kosteat pohjanpojat käsiini?
Enpä muista moista poppoota.
He kävivät pari päivää sitten. Lauloivat äänissä kitarasäestyksellä.
Kyllähän minä heidät muistan. Tummaihoisia muistaakseni.
Hieno porukka. He lauloivat purkkiin ja häipyivät sen siliän tien.
Se kipale menee kuumille kiville. Sitä soitetaan Mobilessa asti.
- Koko osavaltio on hulluna. - Se oli vaikuttava viisu.
Ne pojat on löydettävä tekemään levytyssopimus.
Jos me emme sitä tee, herra Lunn, kilpailijat tekevät.
Totta maar, meidän pitää päihittää kilpailijat.
LAAKSO VALMIS JÄÄMÄÄN TEKOJÄRVEN ALLE
KOSTEIDEN POHJANPOIKIEN JÄTTIMENESTYS: KEITÄ HE OVAT?
Onko teillä Kosteiden pohjanpoikien kappaletta?
Saimme eilen lähetyksen, mutta ne vietiin käsistä.
Ole hiljaa, Delmar.
Pysäytä!
Peteen taisi iskeä hinku.
Päiviä, neitokaiset. Nimi on Pete.
- Etkö aio esitellä meitä? - En tiedä nimiä. Näin ne ensin!
Hyvät neidot, olen Ulysses Everett McGill.
Te kolme olette varmasti kauneimmat...
...kauneimmat...
...lumpeenkukat, joita olen...
Maissiviinaa.
Everett!
- Everett! - Tukkani...
Katso tuota.
Pete! Missä hitossa sinä olet?
Pete! Meillä ei ole aikaa leikkiä piilosta!
- Meillä ei ole aikaa pelleillä! - Hyvä Jeesus, Everett...
Ne jättivät Peten sydämen jälkeensä.
- Mikä sinulle tuli, Delmar? - Etkö sinä tajua?
Ne seireenit tekivät tuon Petelle.
Ne muuttivat Peten kiimaiseksi konnaksi.
Pete!
Minä tässä, Delmar.
Everett?
Mitä me nyt tehdään?
- En ole ihan varma, että se on Pete. - Totta kai on. Katso nyt sitä.
Meidän pitää etsiä joku taikuri, joka voi muuttaa Peten entiselleen.
En ole ollenkaan varma, että se on Pete.
Konnaa ei voi esitellä ravintolassa. Muilta menee ruokahalu.
Minusta ei ole oikein piilotella sitä. Aivan kuin me hävettäisiin.
Jos se on Pete, häpeänkin häntä. Hän sai ansionsa mukaan.
Mitäs meni tekemään huorin. Tällaista ei tapahdu ilman syytä.
- Se oli rangaistus. - Mekin oltiin huoraamassa.
Suokaa anteeksi ystäväni ruokottomuus.
Hän ei ole oppinut kaupungin tavoille.
Otamme pihvit ja gratinoituja perunoita -
- Ja kalleinta kuohuviiniänne.
Ei teillä sattuisi olemaan saivareita tai toukkia kyökin puolella?
Mitäköhän kokki sanoo?
Tuokaa sittenkin vain muutama kaalinlehti. Tuo lantalaispuhe...
En olekaan tavannut teitä. Nimeni on Daniel Teague.
Olen Iso Dan Teague, tai hätähousuille pelkkä Iso Dan.
Päiviä. Olen Ulysses Everett McGill, ja tämä on Delmar O'Donnel.
Huomaan, että sinullakin on turisemisen taito.
Olen samaa mieltä. Se on välttämätöntä tällä alalla.
Kamalinta, mitä kuvitella saattaa, on tauko keskustelussa.
Olemme samaa mieltä. Mitä teet, Iso Dan?
Myyn, ja mitäkö myyn? Totuutta, siunattu olkoon se sana.
Jumalan sanaa kannesta kanteen.
Siinä liikkuvat suuret rahat näinä ankeina aikoina.
lhmiset etsivät vastauksia, ja Kirjasta ne löytyvät.
Entäpä sinä ja vähäpuheinen ystäväsi?
- Me... - Olemme seikkailijoita.
Olemme avoimia kaikenlaisille ehdotuksille.
Minäpä teen teille ehdotuksen.
Ajan säästämiseksi maksakaa laskuni ja ottakaa ruoat mukaan.
Syjäisemmässä paikassa kerron, miten Herran sana tuottaa rahaa.
Jos ei muuta, niin saanpahan tasoistani juttuseuraa.
Älä unohda kenkälaatikkoa.
Koko kampanjani herpaantuu! Tarvitsemme tuoretta verta.
Jos vaalit olisivat huomenna, Stokes voittaisi.
- Hän on reformiehdokas. - Niin?
lhmiset pitävät reformeista. Hankitaan mekin niitä.
Minä sinulle reformit näytän, tolvana! Emme osaa uudistaa!
Ettekö sen parempaa keksi? Reformeja? Voi Jeesus Maria.
Eckard, voit saman tien alkaa laatia jäähyväispuhettani.
Minä vain havainnollistin asiaa. Anna se hattu!
- Pappy havainnollisti... - Hiljaa!
Kiitos kanasta. Minulla on hyvä ruokahalu.
Söin juuri lounaan, mutta minua alkoi jo hiukoa.
- Ole hyvä vain, Iso Dan. - Kiitos myös puhepaussista.
Vältän puhumista aterioinnin aikana. Jotkut yrittävät niitä yhtä aikaa.
- Se on ruokotonta. Mihin jäimme? - Herran sanalla rahastamiseen.
Et puhu paljon, mutta kun puhut, puhut asiaa.
Raamattukauppaa. Se ei ole vaikeaa. Pitää osata kaksi asiaa.
Yksi: mistä löytää Jumalan sanaa? Sitä pitää olla tukuittain.
Kaksi: mistä tunnistaa asiakkaan? Se on psykologian harjoitus.
Siitä aiheesta voisin antaa teille nyt pienen opetuksen.
Minäkin pidän itseäni aika hyvänä ihmistuntijana.
Epäilemättä. Huomasin sen ravintolassa.
Siksi kutsuinkin teidät tänne oppitunnille.
- Mitä nyt, Iso Dan? - Raha ratkaisee aina!
Dollarit, re, mi!
En ihan vielä ymmärrä, Iso Dan.
Minäpä otan valttikorttisi.
Ja mitä muuta hihastasi löytyykään.
Mitä...? Täällähän on vain yksi rupikonna.
Et ymmärrä. Se on Pete.
- Pete... - Näistä saa muuten syyliä.
Tunti on päättynyt.
Näkemiin, pojat. Nähdään sarjakuvissa.
Toiste ette Isoon Daniin törmää.
Missä he ovat?
Kerro, huoranpenikka! Minne he olivat matkalla?
Huutaminen ei auta sinua. Vain kielesi voi tehdä sen.
Minne he olivat matkalla?
Lump, I.O.
lhana kesäinen sadekuuro.
Se on kuin Jumalan armo.
Ystäväsi ovat hylänneet sinut, Pete.
He eivät näytä välittävän nahastasi.
Hyvä on.
Portaat taivaaseen, Pete.
Siellä me kaikki tapaamme.
Voi jumalauta.
Anna anteeksi, Jumala!
Usko pois. Hän olisi halunnut, että jatkamme.
Pete, levätköön rauhassa, se piruparka ei välittänyt tunteilusta.
Ei ole reilua hakea sitä aarretta ilman Peteä.
Ehkä oli vain hyvä, että se liiskattiin.
Se oli hädin tuskin tunteva olio. Kunhan saamme tuoksua tukkaan -
- Meillä on parempi näkemys itsestämme ja elämästä yleensä.
Olemme varmaan lähellä Parchmanin tilaa.
Piruparat. Tuntuu siltä kuin paostamme olisi jo vuosi.
- Oliko Petellä veli? - Ei tietääkseni.
Tämä helle varmaan tekee tepposiaan.
Sehän oli hienoa.
Tiedän, että ihanalla Mississippin osavaltiollamme -
- Ei ole varaa siihen, että Pappy O'Daniel jatkaisi.
Ei enää tuttavankauppoja, nepotismia, roistomaisuutta -
- Ja oman edun tavoittelua.
Vaihtoehdot ovat selvät. Pappy O'Daniel on suuryhtiöiden orja.
Homer Stokes taas on pienen ihmisen palvelija. Eikö niin, pikkuinen?
Ja pieni ihminen on kehottanut minua tarttumaan reformiharjaan -
- Ja lakaisemaan osavaltiomme puhtaaksi.
Pappy saa painua takaisin myllyyn. Suuryhtiöt pärjäävät yksin.
Tiistaina lakaisemme roistot ulos.
Puhdas osavaltionhallitus, saamanne pitää.
Ja nyt esiintyvät pienet Wharveyn tytöt.
Sanoiko hän pienet Wharveyn tytöt?
- Mitä te aiotte laulaa meille? - "Teillä maan".
- Voi jumalauta. - Tunnetko sinä ne?
Isä!
- Isä? - Ei tuo ole meidän isä.
Totta hitossa olen. Nimennehän on McGill.
- Sinä jäit junan alle. - Miten niin?
- Niin äiti sanoo. - Sinusta ei jäänyt mitään.
- Vain märkä läntti. - En ole jäänyt junan alle!
- Äiti muutti nimen Wharveyksi. - Se on äidin tyttönimi.
- Onko sinulla tyttönimi? - Ei ole...
- Sehän on harmi. - Äidillä on uusi sulhanen.
- Hän on kosija. - Olen kuullut siitä.
Äiti sanoo, että hän on ehta.
- Onko äiti saanut sormuksen? - Tosi ison.
- Siinä on kivi. - Äiti tarkasti sen.
- Se on ehta. - Hän on kosija.
- Minkä niminen? - Vernon T. Waldrip.
- Vernon-setä. - Huomiseen.
- Sitten hän on isä. - Minä olen teidän ainoa isänne.
Mutta sinä et ole ehta.
- Missä äitinne on? - Kaupassa.
Ostamassa tuttipullon tutteja.
- Isä! - Hei, kulta.
Mitä kultanupulleni kuuluu?
- Kuka tuo on? - Starla Wharvey.
Tarkoitat kai Starla McGill. Mikset ole kertonut?
- Koska jäit junan alle. - Miksi kerroit sellaista tytöille?
lhmisiä jää junien alle. Cookevillen tuomari Hobbykin jäi.
Olisiko pitänyt sanoa, että erosin sinusta häpeän takia?
Ymmärrän, mutta joudun hankalaan asemaan palatessani.
Päivää, Penny. Häiritseekö tuo herra sinua?
- Oletko sinä Waldrip? - Olen.
Oletko käyttänyt hoitoainettani?
- Sinunko? - Suo anteeksi.
Tiedoksesi vain: minä en jäänyt junan alle.
Olen matkannut läpi tuulen ja tuiskun -
- Päästäkseni kotiin vaimoni ja kuuden tyttöni luokse.
Seitsemän, isä.
Tämä ei ole isäsi, Alvinelle. Hän jäi junan alle.
- Nyt lopetat tuon! - Lopeta itse. Vernonilla on töitä.
Vernon on ehta mies. Entä sinä?
Minäpä kerron. Minä olen perheen päämies.
- Et voi naida häntä. - Voinpas. Nain hänet huomenna.
Wharveyn tytöt ovat vastuullani.
Vernon elättää heidät ja maksaa soittotunnit.
Sinun paras tekosi oli jäädä junan alle.
Sinä senkin valehteleva riivaajatar.
Et voi puhua rumia morsiameni kuullen.
Vai niin? Sinäpä et voi naida minun vaimoani.
- Kuka tuo mies on? - Ei ainakaan minun mieheni.
Hän on kai vain joku kulkuri, merkityksetön kulkuri.
Pysykin poissa Woolworthista!
Petollinen, kaksinaamainen syöjätär.
Älä ikinä luota naiseen. Jos muistat sen, en ole tuhlannut aikaani.
"Jäi junan alle." Naiselle totuus ei merkitse mitään.
Oma nenä tärkein. Onko sinulla ollut naista?
Minun pitää saada sukutila takaisin, ennen kuin voin miettiä sellaisia.
Hyvä jos sittenkään.
Usko pois. Nainen on miestä kiusaamaan keksitty kidutuslaite.
- En pitänyt sinua perheenisänä. - Olen toki levittänyt siementäni.
Ja mitä siitäkin seurasi.
Mitä ihmettä?
Nauttikaa esityksestä, pojat.
Älkää hakeko aarretta.
Se on ansa. Ne järjestävät teille väijytyksen.
Älkää hakeko aarretta.
Me luultiin, että sinä olit rupikonna.
Älkää hakeko aarretta!
Hiljaa rivissä! Katsokaa kuvaa!
Hyväksyin sen lakiehdotuksen ja monta muuta maatalousaloitetta.
Minä olen maajussin ystävä. Pitäisikö vielä sekaantua lehmiin?
Eihän se käy, isä. Se voi loukata äänestäjiä.
Meillä ei ole äänestäjiä! Stokesilla on äänestäjiä!
Se on hyvä kampanja. On kääpiöitä, luutia ja vaikka mitä.
- Paha saa palkkansa. - Hitonmoinen organisaatio.
- Minä keksin. - Mitä, Juniori?
Voisimme palkata vielä pienemmän kääpiön.
Tyhmä läskisäkki!
Olisimme mattimyöhäisiä kääpiöinemme.
Olipa se miten töppö tahansa. Siinä on ongelmamme.
lhmiset luulevat, että Stokes on tulevaisuus ja me menneisyys.
- Ongelman nimi on... - Mielikuvat.
Siksi hän vie housumme.
- Ja läpsii meitä pyllylle. - Ei läpsi, vaan potkii.
- Minun uskoakseni hän läpsii. - Se ei ole oikea ilmaus.
- Niin minä asian ilmaisisin. - Minusta on kyse potkimisesta.
Herra, armahda. En jaksanut katsoa kaukaiselle rannikolle.
Pete...
- Pysy paikoillasi. - En jaksa enää kauan.
- Se oli vain hetken hairahdus. - Älä höpise. Meidän täytyy häipyä.
Ne narrasivat minut kylpemään -
- Peittosivat ja sitoivat minut ja antoivat rahasta ilmi.
Olisi pitänyt arvata. Tyypillistä naisille. Onneksi pelastuimme.
Me ei hylätty sinua, Pete. Me luultiin, että olit konna.
- Eivät ne tehneet minusta konnaa. - Niin me silloin luultiin.
Me saatiin selkäämme raamattu- kauppiaalta ja porttikielto.
En tiedä, koskiko se kaikkia Woolworthin kauppoja.
Minullakaan ei ole ollut helppoa.
Rehellisesti sanoen...
Puhuin sivu suuni aarteesta.
Olen pahoillani, että petin teidät. Mahtaa olla sukuvika.
- Ei se mitään, Pete. - Otatpa sinä sen hyvin.
Minulla on niin kurja olo -
- Kun ette saaneetkaan 1,2 miljoonaanne.
- Lhan mahasta ottaa. - Ei se mitään.
Te olette tosi ystäviä.
Te olette minun veikkojani.
Älä nyt suotta piinaa itseäsi tällä.
En voi mitään, mutta se oli kamalan kauniisti sanottu.
Kuule, Pete.
Itse asiassa...
Voi hitto. Mitään aarretta ei edes ole olemassa.
Eikä ole ikinä ollutkaan.
Missä ne rahakuljetuksen rahat sitten ovat?
En ole ikinä ryöstänyt rahakuljetusta.
Toimitin lakimiehen virkaa luvatta.
Minun oli pakko päästä pakoon. Vaimo kirjoitti menevänsä naimisiin.
Minulla oli enää kaksi viikkoa jäljellä.
Häät on huomenna.
Kun saan lisätuomion paosta -
- Pääsen vapaaksi vasta 1987.
- Olen pahoillani siitä. - Olen silloin 84 vuotta.
Minullekin kaiketi mätkäistään 50 vuotta lisää.
Meidät oli kahlittu toisiimme. Minun piti keksiä jotain.
Yksin en olisi päässyt pakoon ollenkaan. Olen pahoillani.
84 vuotta...
Minä en ole kuin 82.
Olet tuhonnut elämäni!
- Olet tuhonnut elämäni! - Olen pahoillani siitä, Pete.
84 vuotta! Mässytän vauvanruokaa ilman hampaita!
Hei, pojat...
Se on Tommy. He ovat napanneet Tommyn.
Hirttosilmukka.
Meidän täytyy pelastaa Tommy.
Lippuvartio.
Veljet!
Voi veljet!
Olemme kokoontuneet suojelemaan pyhitettyä perimäämme -
- Vierailta vaikutuksilta, lisäyksiltä ja sekoituksilta -
- Jotka sotkevat rotumme, uskomme ja vanhan uskontomme.
Me revimme pahan aineksen juurineen -
- Ennen kuin se tukahduttaa kulttuurimme ja perimämme kukan.
Ja naisemme. Älkäämme unohtako naisväkeä -
- Jotka odottavat meidän suojelevan heitä.
Tummilta, juutalaisilta ja paavinvallan kannattajilta.
Ja kaikilta älypäiltä, jotka sanovat, että polveudumme apinoista.
Se ei ole minun kulttuuriperimääni.
- Onko se teidän perimäänne? - Ei!
Niinpä me aiomme nyt hirttää neekerin.
En ole ikinä tehnyt teille mitään pahaa.
En ole tehnyt pahaa kenellekään.
Tommy, me tässä. Tulimme pelastamaan sinut.
Sepä ystävällistä, mutta en usko, että mikään pelastaa minua.
Saatana on tullut vaatimaan veronsa.
Älä ole tyhmä. Et kai halua joutua hirteen.
En kai, mutta niin siinä näyttää kuitenkin käyvän.
Minulla on suunnitelma...
Lippuvartio on värillinen.
Kuka valitsi heidät lippuvartioon?
Karkuun, pojat!
Lippu ei saa pudota maahan!
Näpit irti, pääsen itsekin.
- Meidän pitäisi palkata se mies. - Hyvä ajatus.
- Hitonmoinen ajatus. - Napataan hänet meidän leipiimme.
- Lupaamme valtaa ja rikkauksia. - Kukaan ei sano sinulle ei.
- Ei noille houkutuksille. - Ja kiusauksille.
- Mikä se nimi olikaan? - Kampanjapäällikkö Waldrip.
- Vernon Waldrip. - Vernon T. Waldrip.
Meidän pitää pujahtaa henkilökunnan ovesta.
Hetkinen. Kuka sinut valitsi tämän sakin johtajaksi?
Sinun johdollasi ollaan päädytty vain harmeihin.
Olin näin lähellä joutua hirteen.
Jouduin tulipaloon ja ruoskittavaksi, paloin auringossa ja kastuin.
- Ja sinut muutettiin konnaksi. - Eikä muutettu.
Ainakin Pete melkein pääsi lempimään.
Käännyitkö sinäkin minua vastaan? Näinkö on, pojat?
Koko maailma, itse kaikkivaltias Jumala ja nyt sinäkin.
Kaipa minä sain ansioni mukaan.
Tiedän kyllä, että tein taktisia virheitä -
- Mutta jos kuuntelette minua, kaikki korjaantuu. Minulla on suunnitelma.
Saan vaimoni takaisin, ja voimme häipyä täältä.
Hitonmoinen häpeä! Koko illasta tuli parodia.
Kunpa saisin ne mekkaloitsijat käsiini.
Edes värilliset eivät käyttäydy tuolla tavalla.
Tai mulatit. Siinä on täytynyt tapahtua jokin geenivirhe.
Käyttivät lippua ammuksena.
- Kukaan ei usko meitä orkesteriksi. - Kunhan saan puhua vaimolle.
Voisi mieluummin lähteä matkaamme kuin naida Waldripin.
- Vai ehtaa! Tiedän vastauksen. - Parta kutittaa.
"Vankilassa taas", pojat. H: n paikkeilta.
Penny...
- Minä tässä. - Ei.
Kulta...
Me lähdemme Mississippistä muiden näkymien perään.
Musiikki on vain hämäystä. Rupean hammaslääkäriksi.
Tiedän miehen, joka hankkii luvan.
Miten sopimaton ehdotus!
Enhän minä voi vaihtaa puolta kesken kampanjan.
En voi auttaa miestä, joka ei tunne moraalia.
Vai moraalia? Senkin pullanaama! Minä keksin moraalin!
Pappy O'Daniel oli suoraselkäinen ja korkeaotsainen jo -
- Kun se munapää, jonka leivissä olet, paskoi pöksyihinsä.
Haluan sitä, mitä sinäkin. Haluan sinut ja tytöt mukaani.
Mitä sinä täällä, Pappy? Joku kertoi varmaan, että täällä on viinaa.
Marraskuussa et enää virnuile.
- Silloin nauraa Pappy O'Daniel. - Eikä virnuile.
Ei virnuile niin.
Tytöt ovat myös minun, Penny.
Etkö ole ikinä kuullut sanoja amor fidelis?
Sehän on Kosteat pohjanpojat!
- Hehän ovat suosittuja. - Mutta he ovat sekaverisiä.
Hetkinen.
Väki ei pane sitä pahakseen.
Te olette sekarotuisia! Olette kaikki sekarotuisia!
Antakaa mikrofoni!
He eivät ole valkoisia eivätkä edes vanhanaikaisia.
Satun tietämään, että tänä iltana tuo epäsikiöiden sakki -
- Esti lynkkaajia suorittamasta tehtäväänsä.
Se on totta. Minä nimittäin kuulun salaiseen järjestöön.
Minun ei varmastikaan tarvitse sanoa nimeä ääneen.
Nuo pojat pilasivat arvokkaat menomme ja rituaalimme.
Musiikkiesitys on päättynyt!
Kuunnelkaa! Nuo pojat häpäisivät palavaa ristiä.
He ovat vankikarkureita, karanneita vankeja!
Heidät pitää luovuttaa viranomaisille. Rikollisia!
Olen saanut tietää korkeimmalta taholta -
- Että tuo neekeri on myynyt sielunsa saatanalle.
Älkää nyt! Se on totta.
Se on totta. Älkäähän nyt.
- Oletteko te äänestäjiäni? - Ei!
Oletteko te...
Oletteko te vai ettekö ole äänestäjiäni?
Älkää nyt! Se on ohi. Minä olen pienen ihmisen ystävä.
Tämä ei ole välttämätöntä.
Olette ymmärtäneet väärin.
Hitto vie, tilaisuudestahan pitää ottaa vaari.
Pois tieltä!
Johan oli mahtavaa!
Hyvät naiset ja herrat, täällä ja kotona radioiden ääressä -
- Mississippin mahtava valtio ja sen kuvernööri Pappy O'Daniel -
- Haluavat kiittää Kosteita pohjanpoikia hienosta esityksestä!
Näyttää siltä, että ainoa, joka ei tässä osavaltiossa pidä musiikista -
- On kunnianarvoisa kilpaveljeni Homer Stokes.
Toisilla ei vain ole makua.
Minusta tuntui, että hän vieroksui Kosteita pohjanpoikia -
- Näiden rankan menneisyyden takia.
Näyttää siltä, että Homer Stokes haluaa heittää ensimmäisen kiven.
Olen samaa mieltä kanssanne. Olen anteeksiantavainen kristitty.
Jos heidän rettelöintinsä ja vehkeilynsä ovat takanapäin...
- Kai ne ovat, pojat? - Kyllä ovat.
Niinpä sanon minulle suoduin valtuuksin -
- Että nämä pojat ovat täten armahdetut.
Ja lisäksi Pappy O'Danielin toisella virkakaudella -
- Nämä pojat muodostavat oman aivoriiheni.
Mitä se tarkoittaa, Everett?
Että sinä, minä, Pete ja Tommy pidämme valtaa kruunun takana.
Pitemmittä puheitta ehdokkuuteni sinetöimiseksi -
- Kosteat pohjanpojat johtaa "Mä päivänsäteen näin kerran pienen".
- Eikö niin? - Sehän on suosikkejamme.
Pääset vielä pitkälle.
Vernon T. Waldrip saa varmaan hakea köyhäinapua.
Voisin järjestää hänet kaivamaan ojia tai jahtaamaan kulkukoiria.
- Onko häät peruttu, neiti Wharvey? - McGill.
- Ei, ne pidetään. - Roolijako vain on muuttunut.
Me jatkamme eteenpäin ja solmimme liiton uudelleen.
Teidät on tietysti kutsuttu.
Rupeathan bestmaniksi. Sormukset on jo.
- Missä sormuksesi on? - Otin sen erossa pois.
Se on kai mökin kirjoituspöydän laatikossa. Vernon osti jalokiven.
- Nyt sen saisi halvalla. - En voi ottaa hänen sormustaan.
- Meidän sormus on tinaa. - Häitä ei tule.
- Sehän on pelkkä symboli. - Me voidaan mennä hakemaan.
- Ole hiljaa, Delmar. - Se on pelkkä symboli.
Olen sanonut sanottavani ja laskenut kolmeen.
Hän laski kolmeen. Voi hitto, hän laski kolmeen.
Voi hitto. Te ette taida tajutakaan, miten kaukana se mökki on.
- George? - Terve, pojat.
Nämä pikkumiehet saivat vihdoin vuosisadan rikollisen kiinni.
George Nelson pääsee sähkötuoliin.
Minut käristetään. Roihahdan kuin roomankynttilä.
20000 volttia kutittaa mukavasti!
Imaisen kaiken sähkön koko osavaltiosta.
Päästä suihkuaa raketteja ja sormenpäistä sähikäisiä!
Olen George Nelson ja olen kolme metriä pitkä!
George on näköjään taas huipulla.
Ainakin te pojat pääsette näkemään isäni kodin -
- Jossa vietin monta onnen hetkeä perheeni syleilyssä.
Se oli turvapaikkani, jota varjostaa tammipuu, jossa keinuu keinu...
Missä se keinu keinuu?
Tämä on tienne pää, pojat.
- Hetkinen... - Se on ollut pitkä ja kuoppainen.
- Se johti teidät tänne. - Odottakaas nyt.
Te vältyitte kohtalolta ja minulta viimeisen kerran.
- Sitokaa heidät. - Ette voi tehdä tätä.
En tiennyt, että tuot ystäväsikin.
Hän saa odottaa vuoroaan. Pääsette samaan hautaan.
- Kuvernööri armahti meidät. - Se kuului radiostakin.
lhanko totta?
Meilläpä ei ole radioa.
Jumala armahtakoon.
- Tämä ei ole reilua. - Te rikotte lakia.
Vai lakia?
Laki on ihmisen asettama.
Teidän on syytä alkaa rukoilla.
Hyvä Jumala... Everett?
Tommy, anteeksi, että sotkimme sinut tähän.
Hyvä Jumala, mitä me nyt tehdään?
Herra, katso alas meihin syntisiin.
Minä pyydän, Herra, että saisin vielä nähdä tyttäreni.
Olin erossa perheestäni niin kauan.
Olen syyllistynyt ylpeyteen ja vilunkipeliin.
Anteeksi, että käänsin selkäni Sinulle. Armahda minua.
Auta meitä, Herra, perheeni takia.
Tommyn takia, ja Delmarin ja Peten.
Anna minun vielä nähdä tyttäreni.
Auta meitä, minä pyydän.
lhme! Se oli ihme!
Minähän sanoin, että laakso jää järven alle.
- Ei se sitä ollut. - Jumala sääli meitä.
Jälleen kerran osoititte, miten vähän teillä on älliä päässänne.
- Tälle on tieteellinen selitys. - Etpä tiennyt sitä äsken.
Kuka tahansa haparoi koettelemuksen edessä.
Tähän padottiin tekojärvi, jotta osavaltio saa vesivoimaa.
Muutoksen tuulet puhaltavat. Kaikki sähköistetään.
Vanhat hengelliset höpinät ja taikauskot unohdetaan.
Uudessa uljaassa maailmassa kaikkia ohjaillaan sähköllä.
Tämä on valistuksen aikaa niin kuin Ranskassa.
Eikä hetkeäkään liian aikaisin.
Ei hetkeäkään liian aikaisin...
Hei, tuolla on Tommy. Millä sinä seilaat?
Kirjoituspöydällä.
- Loppu hyvin, kaikki hyvin. - Niin juuri, kulta.
Olen onnellinen, että seikkailijan päiväni ovat mennyttä.
- Nyt tämä veijari lepäilee. - Se on hyvä, kulta.
Olit oikeassa sormuksestakin.
Muu vihkisormus ei kelpaisi.
Tämä oli etukäteen määrätty. Kohtalo hymyili...
Se ei ole minun sormukseni. Tuo on Hurlene-tädin.
- Sanoit, että se oli laatikossa. - Luulin niin.
Tai patjan alla tai lipastossani. En tiedä.
- Olen pahoillani. - Tarvitsemme sen sormuksen.
Se on aika ison järven pohjassa.
- 9000 hehtaaria. - Olkoon vaikka 90000.
Minä en sitä järveä tehnyt. Olen laskenut kolmeen.
Pienen sormuksen löytäminen sen vesimäärän alta kysyy sankaruutta.
Suomennos: Minna Vierimaa ripped by mrTLU